Resync: Xenzai[NEF]
Tidligere på Grey's Anatomy:
-Jeg skal gifte meg med Burke. -Au.
Jeg sa til styret at jeg skulle pensjonere meg.
En av oss kan bli sjef.
Før dere begynte å rote.
Han er min mann.
Det betyr ikke noe.
Kvinne, 6 mnd på vei, funnet under en skraphaug.
Hun husker ingenting fra før ulykken.
Gå 60 dager uten sex, ingen andre kvinner.
-Min mor er død, ikke sant? -Ja.
-Hvorfor kjempet du ikke for oss? -Jeg prøvde.
Beklager. Jeg kan ikke.
Folk har arr på alle slags uventede steder.
Hemmelige kart over deres personlige historier...
...diagrammer over alle deres gamle sår.
Alex, Herregud!
Ja, ja, ja. Jeg har sett det før.
Hva gjør du her?
-Flytter inn. -Hva?
De fleste av våre gamle sår heles og etterlater bare et arr.
Noen gjør ikke det.
Skal Alex flytte inn hit?
-Han tar Georges rom. -Hvorfor?
-Jeg sov nettop. -Jeg var naken på badet
da Alex kom inn.
Det var flaks at jeg ikke så ham tisse på setet.
-Vi er oppe. -Hva var galt veien med der han bodde?
-Jeg vet ikke hvor han bodde før. -Antakelig et horehus.
Han kan ikke bo ved siden av, det er snålt.
Det er folk som betyr noe. Alex er en av våre folk, vi kan
ikke etterlate ham ute i kulden.
Det er folk som betyr noe? Du liker ikke folk. Handler dette om din mor?
Nei, jeg hadde en nær-døden-greie,
og jeg var død og nå er jeg ikke det,
så jeg vil bruke denne muligheten jeg har fått til å være positiv.
Det er folk som betyr noe.
Mal med alle vindens farger.
Åh, ok.
-Du er gal nå. -Jeg lever.
Ja, ok.
Nei, nei. Jeg er ikke ferdig der inne ennå.
Åh, ikke bekymre deg, ser ikke, er ikke interessert.
Noen sår har vi med oss overalt, selv om kuttet forlengst er borte...
Nei, hun er egoistisk, det er Izzies problem.
...henger smerten igjen
Hun er ikke egoistisk, hun er generøs. Men hun er selvopptatt
Problemet hennes er at hun ikke ser andres perspektiv.
Hei, gi meg en bit.
Det er rart, hun har så veldig stor medlidenhet med pasientene,
du skulle tro hun hadde litt til vennene sine.
Hva om vi ikke snakker om henne mer.
Det er en fin ide.
Han bor på Georges rom, når Georges dumme ekteskap rakner
vil han flytte tilbake, men så kan han ikke det.
Livet hans vil være i småbiter, han vil merke at faren er død,
at han har giftet seg med noen han ikke elsker, og ikke ha noen steder å gå.
-Er det et du vil? -Det er nøyaktig det jeg vil.
-Se hvem som har funnet seg klær. -Hold kjeft.
-Hvordan går det? -Ok, la oss ta det en gang.
Jeg har det bra. Hun er kremert, jeg har valgt ut en vakker urne,
hun er bak skapet mitt.
Noen flere spørsmål om min døde mor eller kan vi gå tilbake til arbeidet?
Vet dere hvem sjefskandidaten er?
Tar inn en annen i tilfelle han ikke gir jobben til kjærestene deres.
O'Malley med Shepherd.
Yang, Dr Montgomery.
Stevens, til klinikken. Karev, den ukjente kvinnen. Grey, småjobber.
lgjen, jeg har det bra.
Du kan si til alle at du har det bra.
Din mor døde, og nesten du også, du tar det rolig.
-Noen lett etter meg ennå? -Nei.
Ingenting på fingeravtrykkene, ingen savnede personer, pluss...
Ansiktet mitt er vanskelig å identifisere.
Når de finner ut noe om din identitet så skal jeg gi beskjed.
Dr Sloan sier jeg må opereres på øyet mitt.
Han vil være sikker på at du ikke mister synet.
Dr Montgomery sa jeg burde vente på grunn av babyen.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal ta det.
En operasjon kan være vanskelig for babyen, men vi følger med hele tiden,
så hvis noe skjer, så ser vi det med en gang.
Takk.
Jeg... jeg setter stor pris på at du tar deg tid til å...
Du er alt jeg har på dette stedet.
Gjør det vondt?
Selvsagt gjør det vondt. Ikke pirk sånn på det.
-Har klumpen vært her lenge? -Jeg ble skutt for 50 år siden.
Den har vært der lenge.
Men den har ikke plaget deg før i det siste?
Det plager meg at det er en kule der inne.
Det ville plaget deg også, men verken kom for et par måneder siden.
-Tror du det er en kule? -Jeg tror ikke, damen, jeg vet.
Jeg ville ha den ut. Men legene i hæren ville ikke ta den.
Så de lot meg ha den der i et halvt liv.
Vel, la oss ta noen bilder og se om du har rett.
Jeg vet jeg har rett, spar filmen din. Bare gi meg noe for smerten.
Mr. Scofield, du har sikkert rett, men vi skal gjøre dette på min måte.
-Derek. -Der er hun. Hvordan var turen?
De ga meg ikke mat, det forstår jeg ikke.
Dr O'Malley, Dr Crawford, hun er en plagsom dame.
-En glede. -Vi jobbet sammen i New York
og jeg var den eneste som aldri var forelsket i ham.
Nei, det tror jeg ikke. Hva vet vi, O'Malley?
Dr Crawford har en godartet svulst i hjernen,
langs midten mellom hjernehalvdelene.
Du har operert tre ganger, den kommer tilbake.
Det er et vanskelig område, så vi etterlater litt av svulsten,
og kommer tilbake og trimmer den litt ned.
Men dette er siste gang.
-Unnskyld? -Dette er siste gang, Derek.
-Helen... -Det tar så lang tid å komme seg
og det er ikke som da Jake var her. Nå går jeg gjennom dette alene.
Ikke gi opp.
Jeg ser på situasjonen som den er.
Jeg skal gjøre dette nå
og så skal jeg tilbringe de neste to årene av mitt liv
-liggende på en strand og nyte solen. -Helen.
Ikke se på meg som om jeg har drept katten din,
avgjørelsen er tatt.
Har dere sett Bailey?
-Hva gjør vi? -Sjekker ut den nye sjefskandidaten.
Sjefen er sammen med den nye.
Det var subtilt da vi var to, men ikke nå når vi er 1 2.
Det er noen fra Stanford. Professorene der elsket meg.
-Elsket de deg? -Jeg var en flink student.
-Hvordan går det, Grey? -Bra, sir. Takk.
-Hun liker ikke at folk spør. -Den nye er sammen med sjefen.
Hvem det enn er, så elsker han Cristina. Alle på Stanford elsket Cristina.
Hold kjeft.
Motivert student, ingenting å skamme seg over.
-Takk. -Smisker.
De kommer ut, se bort.
-Det er Colin Marlow. -Som i Marlow-transplantasjonen?
Som i det største innen hjertekirurgi i en hel generasjon.
Dr Marlow, jeg er Preston Burke.
Jeg er en stor beundrer av ditt arbeid, sir. Spesielt...
Vil du unnskylde meg et øyeblikk?
Vel, skal du gi meg en klem, eller hva?
-Hva var det? -Han var min professor, vi var nære.
-Nær ser ut til å være svakt. -Det er lenge siden.
Jeg snakker om han hele tiden, tenkte du aldri på å nevne det?
Jeg trodde ikke du ville høre om hver eneste fyr jeg har ligget med.
Jeg skal til med å fjerne en livmor.
Er vi ferdig med nysgjerrigheten? Flott!
Hva skal du i kveld? Jeg vil ikke gå hjem og så er det bare Alex og meg.
Det er rart og pinlig og han vet ikke om han skal snakke med meg eller ikke.
Det er bare en vanskelig situasjon.
Det er bedre med gruppepinlighet.
Jeg vil ikke stå der og stirre på ham.
-Meredith? -Har du sett Montgomery?
Nei. Hva skal du gjøre i kveld? Vil du komme på besøk?
Vi får aldri vært sammen. Det kan bli gøy.
Alex flyttet akkurat inn, Merediths ide, han er fortsatt interessert så...
Hva i helvete?
Dette er min plass. Min far er der ute, gå.
Jeg trenger dette skapet.
-Colin Marlow. -Han var min professor. Vi var nære.
Han hadde hånda på rompa di, så det håper jeg.
-Så du noen gå inn dit? -Ja, noen gjemmer seg for meg.
Fra meg også, tror jeg.
Du var den jenta, hva? Den jenta som lå med professoren.
Vi hadde ei i min klasse, men hun kom bare til radiologen.
-Ingen kom nær hjertekirurgguden. -Ja.
Jeg lå med ham. Gjem deg på badet.
Pinligheten med min far er godt etablert.
Du og hjertekirurgguden har mye å ta igjen.
-Vil ikke snakke med hjertekirurgguden. -Vi kan høre dere der inne.
Høyt og tydelig.
-Åh, hei. -Hei.
-Unnskyld meg? -Ja.
-Åh, jeg skulle akkurat gå. -Vi hørte om din mor. Jeg beklager.
-Takk. -Var det ingen begravelse?
Hun ville ikke ha det.
Er alt i orden med babyen?
Vi er ikke her med babyen. Vi er her for å se om du har det bra.
Det er hygeglig, men vi må ikke gjøre dette. Jeg er ikke i sjokk,
jeg er ikke sanseløs av sorg, jeg går bare videre.
-Men du gjemmer deg i et kosteskap. -Vel, hvis du kunne flytte min far.
Jeg sendte ham for å hente kaffe.
Men vi vil veldig gjerne...
...lage middag eller noe til deg.
Han har vært veldig bekymret for deg,
og han er den familien du har igjen, Meredith.
Jeg ser ikke slik på det.
Når skal dette slutte?
Ja, han gjorde noen feil, men han er ikke et monster.
Han har bare vanskelig for å uttrykke seg.
Spis middag med oss, i kveld?
Jeg lager litt chili, det hele er over på en time.
Klarer du det?
Jeg kan ikke tro at du gjemte deg i et skap da du så meg.
Det var ikke søtt, men tragisk.
-Du kunne advart meg. -Jeg tenkte, "Cristina ville ikke
gjemme seg fordi hun ikke vil snakke, det vil hun helt klart ikke
for hun flyktet som en kakerlakk i solskinn
-da hun så at jeg kom. -Jeg flyktet ikke, jeg...
...jeg har arbeid. Jeg tar ikke notater mer.
-Håret ditt er lengre. det er vakkert. -Ikke flørt med meg, jeg har en person.
-Virkelig, hvem? -Preston Burke.
-Du endrer deg ikke, det er søtt. -Ti stille!
-Det er et virkelig forhold. -Det vedder jeg på.
-Jeg skal gifte meg med ham. -Åh. Bra.
Gratulerer.
Jeg er ærlig. Det er vidunderlig.
Kan jeg gi deg en gratulasjonsklem?
Ikke rør rompa mi.
Magen min knurrer.
Beklager, vi kan ikke la deg spise før operasjonen.
Det er greit. Jeg bodde på Archfield i går. Jeg spiste frokost ved midnatt.
Du burde smake de arme ridderne. De er fantastiske.
Frokost på Archfield på en turnuskandidats lønn?
Ja, jeg bor der for øyeblikket. Min kone får en avtale.
Det må være en veldig god avtale.
Romserviceregningen vår, på Archfield, er det en del av avtalen?
-Ja, så klart. -Frokost koster hva, 50 dollar per dag?
Og vi betaler bare 400 dollar i uken?
Noen ganger betaler jeg mer for romservice.
Ok, si hvor mye, så deler vi likt, som det andre.
-Ikke tenk på det. -Du skal ikke betale for maten.
Bare si hvor stor regningen er.
Vi betaler omtrent 800 dollar i uken.
-Dollar? -Jeg sa du ikke skulle tenke på det.
-Du har ikke råd til det. -Jo, det har jeg.
Hvordan?
Jeg er mannen din, du skal fortelle meg slikt.
Ok, kom hit. Greit.
Mine foreldre har masse penger, så jeg har mer penger enn jeg tjener.
Og vi har ikke en spesiell avtale gjennom famlievenner på Archfield,
-jeg bare betaler for det. -Hvor mye?
2500 i uken.
Du er en arving.
-Derfor sier jeg ikke noe. -Nei, du er en arving.
OK, ti stille, jeg mener det.
Jeg fortalte det ikke fordi pengene har påvirket alle forhold jeg har hatt,
så jeg sluttet å prate om det.
Nei, nei, vent. Vent,
Så jeg har betalt deg 200 dollar i uken for hva, "moro?"
Nei, jeg bruker det som tips til dem gjør rent.
Flott! Jeg er glad jeg kunne bidra.
Er det noe annet jeg burde vite om som er like stort som dette?
Jeg hadde en ilder i ni år.
George!
Flott.
Slutt og distrahere staben.
Du er pågående, har noen sagt det før?
Så, hva synes du om en bypass av sinus sagittalis?
Har du vært med på en slik operasjon, Dr O'Malley?
-Nei. -Det er tøffing-kirurgi.
-Jeg har visst en... -Den er veldig vellykket.
-Når pasienten ikke dør. -Hvis det virker er svulsten borte.
-Må aldri tilbake -Hvis det ikke virker er jeg død.
Hvis du nekter å kommer tilbake er du død uansett.
-En avgjøelse jeg kan leve med. -Ikke en avgjørelse jeg kan leve med.
O'Malley, finn prøvene hennes.
Så, hva synes du?
To år på en strand og så hva?
Etter at du har sløst vekk sparepengene, husken er borte, motorikken er borte,
og du dør en veldig sakte, smertefull død,
da kommer du til å ringe meg og spørre hvorfor vi ikke gjorde noe.
Det kan ikke jeg leve med.
Ikke når vi kan gjøre noe for å forhindre det.
Ser ut som om kulen har skadet skulderbladet ditt.
-Ikke rart det gjør vondt. -Hvordan ble du skutt, sir?
Korea, bra feriested? Kan jeg få en jævla pille?
Jeg tror vi skal gjøre det bedre.
-Vi skal ta den ut. -Kula mi?
Ingen grunn til å fjerne den da du ble truffet,
men nå er den infisert, på vei inn i skulderbladet. Det går ikke.
-Jeg må se den kula. -Skal du ramme den inn?
Nei, smartingen. Jeg ble skutt bakfra et par uker før det hele endte.
-Skutt bakfra? -Skutt av en av hans egne menn.
Jeg tok en avgjørelse de ikke likte,
så møter vi fiendtlig ild og jeg blir truffet fra feil side.
Jeg kunne aldri bevise det, men vi kan bevise det nå.
Når du tar den tingen ut av meg, så gi meg kula mi.
-Ro deg ned, Mr. Scofield. -Vet du hvordan det er
når dine egne menn vender seg mot deg?
Det er ikke en god følelse.
Jeg har akkurat sagt ja til å spise middag hos min far, i kveld.
-Og, Cristina lå med Colin Marlow. -Marlow-transplantasjonen, Marlow?
Da hun var student. Hvordan kan jeg spise hos...
-Lå han med Cristina? -Derek!
Greit, beklager, ok.
Ha middag hos deg. Det er hos deg, jeg kommer.
Jeg støtter deg, det blir gøy.
Ok, det blir ikke gøy. Det blir... det blir bra.
-De er familie. -Hvorfor tror alle det?
Du fortjener å ha en familie enten du liker dem eller ikke.
Trodde vi hadde en avtale?
Jeg skulle ikke ligge med noen, jeg sa aldri at jeg ikke ville titte.
-Du trodde ikke jeg kunne? -Det gjorde jeg ikke.
-Du er verd det. -Det kan du vedde på.
Hun er rik, fullstendig rik. Lassevis med penger.
-George, det er fantastisk. -Nei, det er...
...det er ikke fantastisk.
-Cristina lå med Colin Marlow! -Callie er rik.
-Ikke snakk med henne om det. -"Henne?" Har jeg ikke et navn?
"Ikke fortell det til noen," mine ord.
-Så, hun er rik. -Bare hold kjeft om det.
Tror du det er mulig?
Hvis du kommer med "det er folk som betyr noe" igjen, så dreper jeg deg.
Colin Marlow! Var det bra?
Var han god? Gjorde han deg til en bedre elsker?
Husker du de andre gangene jeg snakket om mitt sexliv?
-Nei. -Akkurat.
-Har jeg gått glipp av noe? -Hun snakker ikke.
-Hun kommer til å snakke. -Alt skulle være som vanlig.
l steden for planlegger jeg middag for min far.
-Jeg kan ikke lage mat. -Jeg skal lage den dumme middagen.
Var det noen små, blå piller involvert? Eller er han urørt av tidens gang?
Det er galt, ikke svar på det.
Jeg er din venn, jeg kommer 45 minutter inn i middagen med en falsk krise.
Sånn at du kan slippe det dersom det er forferdelig.
Takk.
Kom igjen, han er ingen ung mann. Fikk han ikke litt hjelp?
Tok han pille? Pappas beste venn? Gir du meg ingenting
etter alt vi har vært gjennom... ingenting?
Det er en mirakelmedisin. Og en dag vil den redde livet ditt.
Dr Marlow, Derek Shepherd, nevro.
Jeg skal gjøre en bypass av sinus sagittalis i dag hvis du vil observere.
-Det er litt av en prosedyre. -Bra triks, men hvis du er interessert,
skal jeg utføre en operasjon på en med transposisjon av de store arterier.
Hvis dere prøver å skremme konkurrenten, så fungerer det.
-Bra. -Jeg ser dere begge på operasjon.
-Colin Marlow. -Den eneste ene.
-Han... sammen med... -Ja. Ja.
-Jøss. -Absolutt.
Ja.
Sug.
Nei, ikke som om du kjører traktor, sakte.
Bedre.
Hva er sjansen for at hun våkner opp og husker igjen?
-Ikke regn med det. -Babyens hjerte slår saktere.
Hvis ikke monitoren er riktig på, får man feil avlesning.
Vaginal blødning, babyen er i fare.
Faen. Kall på Dr Montgomery, nå!
Du gjør en ærbar kvinne av Cristina Yang. Det er imponerende.
Jeg trodde hun samlet på oss som baseballkort.
-Baseballkort? -Hun liker en autoritetsfigur,
noen med noe å lære bort, jeg trodde aldri hun ville slå seg ned.
Hun pleide å si at ekteskapet var for de svake, de uten retning.
Jeg fridde flere ganger. Virket høflig å gjøre det.
Så lang tid sammen, men hun ville ikke ha noe av det.
Tid? Du hadde en affære med en student.
Affære? Cristina og jeg var sammen i tre år.
Er problemet at jeg lå med professoren min
eller at jeg var sammen med ham i tre år?
Du sa til ham at ekteskapet er en idiotisk institusjon...
-Det er det. -Hvorfor sa du ja?
-For å gjøre deg lykkelig.
-Lykkelig? -Jeg vil gjøre mye for deg.
Bryr jeg meg om en seremoni med en kjole og en fløytist? Nei.
Men jeg gjør det gjerne dersom det gjør deg lykkelig.
Hjertevarmende. Takk.
Kunne du ikke ventet en dag?
Hun hadde mistet 40% av synet, hun ville mistet det høyre øyet.
Nei, det ville hun ikke, men det er en ny sjefskandidat her i dag
og du måtte være helt.
Pasienten hadde det bra. Babyen er fortsatt i livmoren
og hun mister ikke et øye. Operasjoner er risikable, pasienten valgte denne.
Karev, ikke bare stå der.
Pasientens baby var i fare. Gå, vær hos henne.
Skjedde noe med den ukjente kvinnen?
Hun kan se, og Addison har et problem med det.
Hun mistet nesten babyen.
Jeg måtte sy igjen livmorhalsen hennes.
Komplikasjonene hadde ingenting med operasjonen å gjøre.
Hvorfor tror du Mark var så kjapp?
En bit av skallen fløt mot hjernen?
Jeg tror det er fordi Mark vil forfremmes.
Du er ikke mannen hennes, dette er ikke din pasient, hold deg unna!
Hva er det dere tror dere gjør?
Dere skal være ledelsen på sykehuset,
men skriker om en pasient i korridoren? Er dere gale?
-Vanskelig operasjon. -Det er et modig valg.
Vi har kjempet mot denne en stund. Jeg håper dette blir slutten på den.
-Hva skjedde? -CO2 i utpust falt fra 30 til 1 6.
-Gir okygen manuelt. -Luft i venstre ventrikkel.
-O2-metningen ned til 89. -Tøm venekateteret.
-Bradykardi. -Gi en atropin.
-Ingen luft i venekateteret. -Jeg skyller.
Ingen hjerteslag. Gi ett mg epi. Begynn med kompresjoner.
Kom igjen, begynn!
Kom igjen.
Har den vært der siden Koreakrigen?
Det var heldig at den ikke har kommet inn i aorta.
Ok, litt sug her.
Nesten... jeg har den.
Få den tilbake, pasienten vil ha den.
-Han har en rar sans for nostalgi. -Jeg skjønner det.
Ta ei kule ut av meg, og jeg ville forgylt den og stilt den ut.
Ja, vel, du har råd til det.
Litt mer sug, la oss gjøre oss klar til lukke.
Hun responderer ikke. Jeg skal åpne henne.
Åpen hjertemassasje? Du er nevrokirurg.
Du har ingen privilegier på dette sykehuset.
-Skal jeg kalle på Dr Burke? -Nei.
Steng hilus, du vil ikke ha luft i arteriene.
Gi meg en skalpell, fort. O'Malley, kom hit.
La oss snu henne, klar, en, to, tre, gå.
Ok, ribbensspreder.
Saks.
Masser hjertet, O'Malley.
Jeg må få ut lufta.
-Fikk du noe luft ut? -1 0 ml.
-CO2-metning i utpust øker. -Hjertet begynner å slå.
Blodtrykket er 60 over 40. Det er lavt, men det er der.
Hun klarer seg.
Skal jeg begynne å lukke?
Dr Shepherd?
O'Malley, jeg skar nettopp opp min venns bryst. Gi meg et øyeblikk.
Veldig bra håndtert, Dr Shepherd. Veldig imponerende.
Ikke noe jeg vil gjøre hver dag, ellers takk.
-Hva hendte? -Pasienten hadde en embolisme i venen.
Han måtte åpne brystet hennes, massere hjertet hennes,
og ta ut luft manuelt, midt i operasjonen.
Hvorfor kalte du ikke på meg?
-Du opererte. -Jeg var ved siden av.
-Du kunne hentet meg. -Jeg greide det.
Tror du jeg åpner folks hoder fordi jeg tror jeg kan?
-Pasienten har det bra. -Pasienten er heldig,
-du ville vise deg frem. -Er du sprø? Jeg...
Vi anstrenger oss veldig for å imponere Dr Marlow.
-Ja, det vedder jeg på. -Mine herrer.
Adjø, doktorer.
Hvordan har du det, Mr Scofield?
Hvor er kula mi?
Er det alt?
-Hvor er resten av den? -Det var alt.
Er det en bokstav? Kan du lese det?
Jeg tror det bare er en rift.
Den er så liten, det kunne vært hva som helst.
Det er lenge siden, de holder seg ikke så godt.
Kunne du få laboratoriet ditt til å, du vet, analysere den?
Si om det er en av våre.
Vi kan ikke utføre den slags etterforskning, Mr. Scofield.
Du kunne sende den et annet sted, men jeg tror ikke det hjelper.
Jeg har tenkt på dette i 50 år.
-Kanskje det er på tide å gå videre. -Til hva?
Jeg mistet hele avdelingen min.
Jeg kom hjem, min kone skjønte det ikke.
Jeg har vært eitrende sinna hele livet,
jeg har ingenting igjen.
Det er ikke for sent å gi slipp på det og begynne på nytt.
Du er en søt unge,
men du vet ikke hvordan det er når noe skjer og som forandrer deg i din sjel.
Jeg gjør det.
Skulle ønske jeg ikke gjorde det.
Ikke la det forandre deg.
Du ser ut som om du har hatt en lang dag.
Vet du hva det er å bli skutt bakfra?
Vi har en epidemi av det i dag.
Legene mine kommer til å ta livet av meg.
Er det noen som leder?
Jeg vet ikke.
Det jeg vet er at jeg ikke vil ha legene
i strupen på hverandre på grunn av en maktkamp.
-De er for farlig for sykehuset. -Betyr det...
...blir Colin Marlow den nye sjefslegen?
God natt, Dr Bailey.
Dette er klart. Vær forsiktig, det dreier seg om presentasjon.
-Kom inn og spis med oss. -Du må knytte bånd med dem.
-Det er folk som betyr noe. -Jeg hater folk.
-Snakk selv. -Vi har snakket.
Vi snakket sykehus, forskningen hans, vi snakket død mor. Jeg er tom.
Spør om babyen, spør om den bæsjer, folk kan snakke om det i timevis.
-Kyllingen ser deilig ut. -Den er fra butikken.
-Bønnene ser også flotte ut. -Jeg laget ikke dem heller.
-Presentasjonen er vakker. -Izzie gjorde det.
-Åh. -Alex!
Kom, sitt. Spis! Vi spiser.
-Dette er Susan og dette er min far. -Hei.
-Her, du kan få denne tallerkenen. -Kult.
-Hvordan var dagen din? -Ok, sulten.
Bra.
-Hvordan går det med babyen? -Flott.
Hun smiler noen ganger.
Ser ut som Molly når hun smiler. Det er utrolig.
Jeg haret gamelt bilde av Molly og meg når hun var, jeg vet ikke, fem,
og hun sitter på en rød slede i snøen, et stort grantre.
-Vet du, jeg er ikke sikker... -Det er en svær douglasgran.
Og på bildet, kunne ikke likne mer på babyen. Utrolig.
Det er meg.
Den røde sleden og den store grana og parken ved skolen
og den stygge kule kåpen.
Det er ikke Molly, det er du og meg.
-Flott. -Faen. Beklager.
-Jeg tror en sikring gikk. -Beklager.
-Jeg ordner det. -Nei, jeg gjør det, det er...
Vaskerommet.
-Jeg glemmer det hele tiden. -Hva da?
Det er hans hus.
Jeg går hjem.
Skal du hjem?
Hvordan sluttet det?
Det sluttet. Skolen var over, jeg skulle dra.
-Du var ferdig. -Jeg kom hit,
-jeg ble forelsket i deg. -En ny mentor.
-Med nye ting å lære deg. -Tror du dette er for utdanningen...
-Finner du min kunnskap fengslende? -Dette er ut av alle proporsjoner.
En mann, tre ganger så gammel som deg, trodde han hadde et forhold til deg...
-Han hadde det. -En dag så er du bare ferdig.
Ja.
Nei, du åpner deg ikke for noen.
Noen ganger synes jeg det er sjarmerende, hun er annerledes.
Hun er ikke som andre kvinner,
den enkle faktum er at du aldri har sluppet meg inn.
Tror du det blir et godt ekteskap? Det gjør ikke jeg.
Jeg vil ikke at du skal gifte deg med meg for å føye meg.
Det interesserer meg ikke,
ikke i det hele tatt.
-Tror du det går bra med ham? -Han finner det.
Han ser antakelig ingenting, det er en lommelykt i skapet.
Jeg skal hente den. Unnskyld meg.
-Jeg beklager. -Det går bra.
Jeg vet... jeg vet ikke hva jeg skal si til ham.
Vel, det er ikke lett. Det er fordi han er redd deg.
Jeg burde ikke bitt av ham hodet.
Jeg skulle ønske jeg kunne...
Meredith, det er greit å bli sint,
det er deg på bildet.
Izzie Stevens? Jeg sier noe til deg som jeg er ukomfortabel med,
-og du forteller det til Izzie. -Jeg sa det til Meredith.
-Åh, så det er bedre? -Nei, det var et uhell.
Det var et uhell. Jeg var forbannet.
Hvorfor kan du ikke la tvilen komme meg til gode, og tro at jeg er på din side?
-Du velger vennene dine fremfor meg. -Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg giftet meg med deg og har ikke snakket med min beste venn på ukevis.
Du løy til meg om hvor vi bor og hvorfor.
Du løy om din bakgrunn, din familie.
Men det er jeg som er hunden som blir slått på nesen med avisen.
-Når skal dette slutte? -Er dette mitt problem?
Ja, kanskje det er det.
Din beste venn snakker stygt om vårt ekteskap ved hver eneste mulighet,
offentlig, hele tiden. Hvorfor tror du hun gjør det, George?
Hun har et problem med dette.
-Hun har følelser for deg. -Hva?
Hun vil ha deg.
Hun vil ha deg, det er det dette handler om.
Det er derfor hun hater meg.
George! George, ikke le av meg. Ikke le av meg.
Nei, jeg gjør ikke det. Åh, Gud.
Jeg gjør ikke det. Det er bare... hun er Izzie.
Hun er...
...hun er blond, hun har store pupper, hun er en supermodell, jeg er George.
-Hva er jeg, da? -Nei, kom igjen.
Du er vakker og deilig, og jeg trodde aldri du ville like meg.
Bare hold kjeft.
-Callie! -Dette er mitt rom,
som jeg har betalt for med mine svære hauger med penger.
Kom deg til helvete ut fra det!
Beklager lysene.
Gjør ikke noe. Maten er god.
-Vil du ha dessert? -Nei, jeg må dra.
Åh, store planer, skal du på stevnemøte?
Bra for deg.
Jeg antar ikke interessert virkelig betydde ikke interessert.
lz...
-...du ville ikke ha meg. -Jaja.
Men det betyr ikke at jeg vil at du skal ville ha noen andre.
Blir jeg alene, lengtende etter en død fyr for alltid?
Jeg håper ikke det, det er bortkastet.
Burde jeg gå videre nå?
Ser folk på meg og tenker
"Hun må komme over det, det ødelegger livet hennes"?
Du går videre når du er klar.
-Hvorfor sitter dere i mørket? -Izzie sprengte en sikring.
-Jeg har en krise. -Jeg trenger ikke å bli reddet.
Susan er veldig hyggelig og vi kommer oss gjennom det.
-Halter gjennom det, men det går. -Dette er ikke en falsk krise.
Dette er en ekte min-eks-er-i-ferd-med å- ødelegge-mitt-kommende-ekteskap-krise.
-Åh. -Hei! Hei! Hvor er Izzie?
Kjøkkenet.
Beklager, det er ikke alltid slik.
Jo, det er det.
-De er i det andre rommet. -Kom over deg selv.
Du må begynne å like min kone, fordi av og til gjør ikke jeg det,
og du må snakke meg til rette, det er jobben din.
-Ok. -Jeg må kunne snakke med deg.
Ok.
Og jeg må snakke mens jeg drikker alkohol.
Jeg giftet meg og jeg er redd det var en dum ide.
Ingen har noen gang giftet seg og ikke tenkt det minst en gang.
Fant du sikringsboksen?
Ja, ja, jeg trengte bare å...
Ta en pause?
Jeg vet ikke hvordan...
...hva jeg skal snakke med henne om.
Jobben er en bra start. Ja, hun er stolt over det hun gjør.
Hun er flink, også. Jeg ville begynt med det.
Dere skjønner hverandre, det er fint.
Noen dager det fint.
Noen dager vil jeg komme hjem til noen
som ikke vet noe om det.
Tøff dag?
Jeg mistet nesten en venn på min egen operasjonssal.
Var det din feil?
Jeg vet ikke.
Dere var begge nervøse i kveld. Det blir lettere.
-Var hun nervøs? -Ja.
Hun er tøff, hun prøver å skjule det.
Hun er vanskelig, men hvis du gjør en innsats så er hun verd det.
-Går det bra med deg? -Ikke helt.
Hun er verd innsatsen.
Greit.
Fint.
-Søren. -Må du tilbake?
Ja.
Hvorfor er det et 30 centimeter langt kutt på brystet mitt?
Du fikk hjertestans på bordet, luftemboli. Jeg måtte ta ut lufta.
Jeg er sikker på at du gjorde en flott jobb,
men det er derfor du kommer til å få problemer med
å overtale meg til å gjøre det på nytt.
Helen... vi fikk hele.
Svulsten, vi må aldri inn dit igjen.
-Er du sikker? -Jeg er sikker.
Du kommer til å leve et langt liv.
Og jeg som trodde du bare var en dust.
Jeg var en dust.
Jeg hadde ikke rett til å presse deg slik.
Nei, det hadde du ikke.
Jeg hadde problemer og... Jeg var en dust.
Ok, men i dette øyeblikket
er du den dusten som ga meg livet tilbake.
-Jeg er så glad for at vi gjorde dette. -Jeg også.
Takk for at du foreslo det, jeg...
Du ville aldri gjort det.
-God natt. -Takk, god natt.
Jeg er lei for det med din mor.
Takk.
Husken er fortsatt her.
Den husker ikke. Ingen bruker den.
Her.
Jeg la den der, du pleide å klemme fingrene dine.
Ta imot det. Gå tilbake med halen mellom bena og be om unnskyldning.
-Nei! -Si "Jeg beklager, jeg er en dust."
-Jeg ber alltid om unnskyldning. -Bla, bla, bla og det er over.
Nei, jeg kan ikke alltid ha feil.
Er det virkelig mulig? Nei, ikke.
-Ikke vær grådig. -Jeg har ikke noe.
Grådigper.
Kanskje du har feil hele tiden, kanskje hun bare er usikker.
Det spiller ingen rolle, du må likevel krype.
Hun er usikker,
det er et faktum.
Hun er usikker.
Hva?
Hva? Bare si det.
Kom igjen, kom igjen.
Det er... ingenting, bare at
hun tror du har følelser for meg og det er problemet.
Jeg elsker det. Det er fantastisk.
Og at jeg vil ha deg.
Jeg gråter.
Er hun sprø?
Jeg tror kanskje hun er litt sprø.
Jeg får ikke puste, jeg får ikke puste.
Vi må være stille.
-Skremmende dag, hva? -Ja.
Fosterhinnen er intakt, morkaken er plassert bra.
Dr Montgomery sydde livmorhalsmunnen din godt, ingenting kommer ut derfra.
Så det kommer til å gå bra med babyen?
Vi må se hvordan det går.
Jeg beklager. Du spurte hva jeg mente, og jeg ba deg gjøre det.
Jeg er... jeg er veldig lei meg.
Det er ikke din feil.
Da jeg dro deg ut av vannet ved fergen...
...snakket jeg til deg som om du var min søster, og det burde jeg ikke.
Jeg er turnuskandidat, du må få medisinsk råd fra en lege.
Jeg spurte deg fordi jeg stoler på deg.
Hvorfor setter du deg ikke og forteller meg et eventyr?
Hva er verst?
Nye sår som er så veldig smertefulle...
Flytt deg, du er midt i senga.
...eller gamle sår som burde vært helet for lenge siden, men ikke gjorde det.
Kommer jeg til å ødelegge denne forlovelsen?
Jeg vet ikke, vil du det?
Jeg vet ikke.
Moren min er død.
Ja, det er hun.
Kanskje gamle sår lærer oss noe...
...de minner oss om hvor vi har vært, og hva vi har klart.
De lærer oss hva vi må unngå i fremtiden.
Det er det vi liker å tro.
Men det er ikke slik det er, er det vel?
Noen ting må vi lære
om og om igjen.
Resync: Xenzai[NEF] Norwegian RETAIL